Skillnad mellan versioner av "Sida:Pol-2019-02-28 L15456-00 faktablad ang de fyra filmer som gick på Grand mordkvällen.pdf/5"
Från wpu.nu
(3 mellanliggande versioner av samma användare visas inte) | |||
Sidinnehåll (som ska inkluderas): | Sidinnehåll (som ska inkluderas): | ||
Rad 12: | Rad 12: | ||
Fast något överraskad blir man ju. Den Osten som debuterade med den sorgset självbiografiska och lite kantiga "Mamma" kostar sig här oförskräckt ut i ett muntert och lätt surreaslistiskt virtuosnummer vars make sällan skådats på våra breddgrader. | Fast något överraskad blir man ju. Den Osten som debuterade med den sorgset självbiografiska och lite kantiga "Mamma" kostar sig här oförskräckt ut i ett muntert och lätt surreaslistiskt virtuosnummer vars make sällan skådats på våra breddgrader. | ||
− | |||
− | |||
Det kunde slutat illa, för virtuosnummer är inget för orutinerade. Men Osten håller förbluffande skickligt ihop etta sällsamma operaäventyr om en scenrevoltör som ställer alla begrepp på huvudet när han skall sätta upp Mozarts"Don Juan"."<br> | Det kunde slutat illa, för virtuosnummer är inget för orutinerade. Men Osten håller förbluffande skickligt ihop etta sällsamma operaäventyr om en scenrevoltör som ställer alla begrepp på huvudet när han skall sätta upp Mozarts"Don Juan"."<br> | ||
Rad 19: | Rad 17: | ||
+ | "Det här kommer ni inte att tro. | ||
− | + | Att denna seriösa Suzanne Osten, som filmdebuterade för några år sen med "Mamma", en riktigt pretentiös och film, i dag gör ett lysande genombrott som den mest spirituella filmregissör det här landet har frambringat. | |
− | |||
− | här | ||
− | + | Hon lämnar biosalongen alldeles gråtfärdig av glädje. Sånt här får man ju inte göra, om Svensk Filmindustri och Jantelagen får råda. | |
− | + | Suzanne Osten gör det ändå, med en frejdighet och fantasi som överraskar. | |
− | + | Hon har korsat Bröderna Marx med gamle Wolfgang Amadeus, och fått fram hybriden Bröderna Mozart. | |
− | + | Deras framfart skildras med en kombination av burlesk humor, Fellini & Forman, ungefär."<br> | |
− | + | '''Britta i Expressen''' | |
− | framfart skildras med en kombination av burlesk humor, Fellini & Forman, ungefär." Britta i Expressen | ||
+ | == == | ||
Mozart är full av väl regisserade och tyglade Walters blickar in i kameran, ja mot publiken, de närbilderna, den associativa berättartekniken inte alltid ser i bild vad man gör eller anar. För att om överflödet och generositeten i scenografi . Här sparas inte på krut. | Mozart är full av väl regisserade och tyglade Walters blickar in i kameran, ja mot publiken, de närbilderna, den associativa berättartekniken inte alltid ser i bild vad man gör eller anar. För att om överflödet och generositeten i scenografi . Här sparas inte på krut. | ||
Nuvarande version från 21 juli 2024 kl. 07.35
BRÖDERNA MOZART
Mozart" är en förmodat skojig sak som gör mig tämligen gravallvarlig. Den är trasig i stället för hopmonterad, nojsig i stället för spirituell, osorterad i för lättviktig.
Det bekymmersamma i själva företaget är att klyftan mellan föresatserna och resultatet är 2 kilometer. Och att Suzanne Ostens ingivelser blåser bort i det korsdrag hon själv frammanar.
Staben av medverkande, fruktar jag, får det väsentligaste utbytet. Ingen skugga på den. Men som målgrupp torde den ha sin klart markerade begränsning."
Jurgen Schildt i Aftonbladet
Det finns ett gråväder i svensk film som behöver lysas upp av fantasins solar, galenskaper och fyrverkerier. Suzanne Ostens "Bröderna Mozart" fyller förvisso en bit av det behovet.
Fast något överraskad blir man ju. Den Osten som debuterade med den sorgset självbiografiska och lite kantiga "Mamma" kostar sig här oförskräckt ut i ett muntert och lätt surreaslistiskt virtuosnummer vars make sällan skådats på våra breddgrader.
Det kunde slutat illa, för virtuosnummer är inget för orutinerade. Men Osten håller förbluffande skickligt ihop etta sällsamma operaäventyr om en scenrevoltör som ställer alla begrepp på huvudet när han skall sätta upp Mozarts"Don Juan"."
Hanserik Hjertén i Dagens Nyheter
"Det här kommer ni inte att tro.
Att denna seriösa Suzanne Osten, som filmdebuterade för några år sen med "Mamma", en riktigt pretentiös och film, i dag gör ett lysande genombrott som den mest spirituella filmregissör det här landet har frambringat.
Hon lämnar biosalongen alldeles gråtfärdig av glädje. Sånt här får man ju inte göra, om Svensk Filmindustri och Jantelagen får råda.
Suzanne Osten gör det ändå, med en frejdighet och fantasi som överraskar.
Hon har korsat Bröderna Marx med gamle Wolfgang Amadeus, och fått fram hybriden Bröderna Mozart.
Deras framfart skildras med en kombination av burlesk humor, Fellini & Forman, ungefär."
Britta i Expressen
Mozart är full av väl regisserade och tyglade Walters blickar in i kameran, ja mot publiken, de närbilderna, den associativa berättartekniken inte alltid ser i bild vad man gör eller anar. För att om överflödet och generositeten i scenografi . Här sparas inte på krut.
denna katalogaria av lovord kan det dock vara på med smärre invändningar. Tempot är i början av filmen välgörande högt, scen- och bildsnabba och ibland verklighetstroget röriga. att hänga med. Ungefär i mitten börjar dock svaja. Några scener känns utdragna och de komiska effekterna upprepas i onödan.
Skådespeleriet är en njutning. Det är, tyvärr, inte alltför - ofta man ser en film bäras upp av så många fina enskilda skådespelarprestationer som gjuts samman till ett utomordentligt ensemblesepl - det gäller såväl proffsen som de medverkande amatörerna i Bröderna Mozart.
Suzanne Osten är förvisso känd för sin förmåga att locka fram nya sidor hos skådespelarna. Men vem hade tänkt sig Malin Ek som fullfjädrad komedienne? Egentligen är det synd att nämna namn. Här ser vi många välbekanta ansikten från teater- och operavärlden som plötsligt ter sig uppfriskande obekanta.
Bröderna Mozart är en film om konstens - ja för att inte säga livets - villkor och dess ständiga behov av förnyelse. Således ett provocerande pekfinger åt alla de konstnärliga institutioner där förstelning och rutiner styr. Det är skönt att några som vet vågar visa det och gör det med glimten i ögat." Kaj Schueler i Svenska Dagbladet
Litteratur
CHAPLIN XXVIII/1 (202), 86, sid 6 CHAPLIN XXVIII/2 (203), 86, sid 99
į