Skillnad mellan versioner av "Sida:Ann-1999-09-13-JA25000-00 SOU 1999 88 Del 2 GRK Granskningskommissionens betänkande.pdf/301"
Från wpu.nu
Sidinnehåll (som ska inkluderas): | Sidinnehåll (som ska inkluderas): | ||
Rad 7: | Rad 7: | ||
[[Martin Ardbo]] trodde dock inte att mordet hade med Bofors vapenaffärer att göra. | [[Martin Ardbo]] trodde dock inte att mordet hade med Bofors vapenaffärer att göra. | ||
− | |||
I ett annat spaningsuppslag finns ett protokoll från ett samtal som [[PU]] i december 1987 hade med [[Anders Carlberg]]. Samtalet anknyter till en fråga som ställdes i den promemoria, som redovisas ovan. | I ett annat spaningsuppslag finns ett protokoll från ett samtal som [[PU]] i december 1987 hade med [[Anders Carlberg]]. Samtalet anknyter till en fråga som ställdes i den promemoria, som redovisas ovan. |
Versionen från 10 augusti 2024 kl. 10.19
SOU1999:88 sid. 571 Enskilda uppslag
Martin Ardbo framhöll vid detta samtal att Olof Palmes medverkan var den helt avgörande omständigheten för att Bofors fick ordern.
Förhandlingsläget svängde när Olof Palme engagerade sig.
Martin Ardbo trodde dock inte att mordet hade med Bofors vapenaffärer att göra.
I ett annat spaningsuppslag finns ett protokoll från ett samtal som PU i december 1987 hade med Anders Carlberg. Samtalet anknyter till en fråga som ställdes i den promemoria, som redovisas ovan.
Samtalet hölls med anledning av att man i Olof Palmes agenda funnit att ett ej i förväg inplanerat möte skett 1986-02-20 16:30 i Rosenbad mellan Anders Carlberg och Olof Palme.
Anders Carlberg uppgav att orsaken till mötet var att han den dagen blivit kontaktad av den svenska förhandlingsdelegationen i Indien.
Situationen i Indien var ”pressad” och det förhandlades bland annat om vilket av det franska bolaget eller Bofors som kunde ge den bästa ”consensusräntan” och den längsta kredittiden.
I anledning härav kontaktade Anders Carlberg Olof Palme och ett möte planerades in samma eftermiddag.
Vid mötet framförde Anders Carlberg Bofors önskemål att svenska regeringen skulle ge räntebidrag och stå för valutarisken då Bofors önskade sälja i svensk valuta medan indierna ville köpa i en annan valuta.
Olof Palme lovade tänka över saken och återkomma med besked.
Troligen redan samma eftermiddag lämnade han ett positivt besked.
Olof Palme hade under slutet av mötet med Anders Carlbergeller omedelbart efter ringt upp Rajiv Gandhi och framfört att han följde förhandlingarna.
Bakgrunden till att Olof Palme engagerat sig i saken för Bofors räkning var enligt Anders Carlberg att Bofors under hösten 1985 varslat om permittering av 700 anställda.
Regeringen hade med anledning härav tillsatt en särskild kommitté, där bland annat Ingvar Carlsson ingick.
I oktober 1985 skulle Olof Palme resa till New York för att deltaga i FN:s 40-års jubileum.
Inför resan hade Anders Carlberg kontaktat Olof Palme och bett honom diskutera förhandlingsläget med Gandhi.
Vid hemkomsten hade Olof Palme meddelat att Rajiv Gandhi själv tagit upp de kommande förhandlingarna och sagt att förutsättningarna för att Bofors skulle få vara med i slutförhandlingarna var goda.
Slutförhandlingarna började i december 1985.
I januari 1985 hade Olof Palme rest till Indien och träffat Edji. Gandhi.
I samband med denna resa hade Anders Carlberg på nytt varit i kontakt med Olof Palme för att få stöd för genomförandet av affären.
PM från UD.
I oktober 1988 upprättade Christian Leffler vid UD en promemoria över kontakter mellan Sverige och Indien under tidsperioden september 1980 – 14 mars 1986.
Christian Leffler hade sedan augusti 1988 i uppdrag att gå igenom de rapporter som kommit in från olika beskickningar runt om i världen och som av någon anledning skulle kunna ha relevans i PU.
Promemorian är mycket kortfattad. Den